– Tidligere: – Ædru i et år ...
Mine handlinger slettes ikke. Men jeg holder stadig af dig.
"Jeg troede, jeg kan være modig, men nej. Jeg tager væk et stykke tid."
Stol på mig, og jeg stoler på jer. Imens stiger jeres tariffer med 25 %.
Opsøg Saviano og Turski. De vil ikke ende som Bannion.
Den gamle driver sine får mod mig.
Arrogante klovn. Vil vælte mig. Du kender ikke grænsen.
Arkham Asylum. Sikkerhedsvagt for galninge?
Dét eller min afsked, som de ønsker.
Falcone, borgmesteren ... Jeg skal nok få ram på dem.
Er du uvillig til at gøre, som jeg befaler –
– vil jeg pine dig med gamle kramper.
Fylde alle dine knogler med smerter.
Få dig til at brøle, så dyrene vil skælve over din larm.
Nej, jeg beder dig ... Jeg må adlyde.
Hans kunst har en sådan magt. En sådan magt ...
At den vil styre min moders gud.
At den vil styre min moders gud Setebos –
– og gøre ham til en vasal.
Åh, slave! Pak dig bort. Pak dig bort ...
På fem favne ligger min far
Hans knogler er af koraller lavet
Det er perler som var hans øjne
Intet af ham falmer
Men ændrer sig til noget rigt
Og mærkeligt
Tilbage! Tilbage!
Bliv nede.
Det er fjerde udbrud fra en indsat i de fire uger, du har været her.
Det er en straf for dig at være her, men jeg forventer professionalisme.
Dette er uacceptabelt, Gordon. Uacceptabelt.
Det er min skyld, mr. Lang. Stykket var for oprivende.
– Vi holder os nu til komedier. – Tak, sygeplejerske.
Det er direktør eller doktor Lang. Aktiviteterne er ikke relevante her.
Betjent Gordon er ansvarlig for sikkerheden i denne fløj.
En opgave, som han åbenbart ikke kan klare.
– Hvad har du at sige, Gordon? – Manden her har brug for pleje.
Jeg ville gerne, men der er regler. Jeg må ikke behandle.
– Han har brug for en læge. – Udmærket. Jeg får en herind.
Flere hændelser, og jeg får dig anbragt på oplæring.
Tror du, at du ikke kan falde dybere? Tro om igen.
– Hvordan går det med ham? – Fint. Eller det vil det.
– Og du? – Udmærket. Nogle få skrammer.
– Hvad? – Du er den berømte Jim Gordon, ikke?
– Det er mit navn. Ikke "berømt". – Så berygtet?
– Snarere. Og du er ..? – Leslie Thompkins. Dr. Thompkins.
– Arbejder du her? – Jeg er ikke indsat.
– Jeg har ikke set dig før. – Som regel er jeg i kvindefløjen.
Alle pigerne taler om dig. Degraderet betjent, der kæmpede mod rådhuset.
Nå, siger de det?
– Undskyld, hvis jeg lød nonchalant. – Det er i orden.
– Jeg synes, du er beundringsværdig. – Jeg vogter sindssyge.
– Nej, du opgiver ikke. – Ikke endnu.
– Hvem er du? – Undskyld, jeg ville ikke ...
– Det angår ikke mig. – Dr. Thompkins ...
– Er du sikker på, fangen er okay? – Ja. Han sover bare pga. medicin.
Jeg forsøger. Skaf jer dog et værelse.
– Jeg må gå. Rart at møde dig, Jim. – I lige måde.
Ivy?
– Hvordan har du det? – Jeg har det godt ...
Du ser syg ud. Du har brug for en læge.
Ingen læger. Aldrig nogen sinde igen. Jeg har det fint.
Jeg hvilede mig.
Jeg har et sted, vi kan tage til. Kom.
Jeg har bare kuldegysninger.
De er væk. Der er fri bane.
– Sikker? – Helt sikker.
Vi bliver kun, indtil du har det bedre.
Læg dig på sofaen dér.
– Og hvis beboerne kommer? – Der er støv på alt.
Og noget lugter råddent. Der kommer ingen.
– Hvem ejer stedet? – Hvorfor spørger du så meget?
Læg dig nu ned, så skaffer jeg dig et tæppe.
Godmorgen, d'herrer. Har I overvejet mit forslag?
– Ja ... Nej. – Nej?
Vi har betalt nok. Maroni satte satsen.
Og nu hæver jeg priserne. Den pokkers inflation.
– Maroni sagde .... – Maroni, Maroni.
Du begynder at irritere mig. Du taler til mig, pingvinen.
Du er pingvin. Hvad så? Jeg har tilkaldt politiet.
Det er "pingvinen". Og det var naivt. Vi ejer politiet i havnekvarteret.
Sig det til betjentene, kammerat.
Drenge ... Hvorfor den barske mine?
Jones?
Jones.
Hej, Frogman.
Hej ... Hej!
Dette er sår efter elektroder. Han har fået primitiv elektrochok–terapi.
Metalnåle blev indsat i hjernen og strøm sat til pandelapperne.
– Hvorfor? – Afvigende adfærd kan ændres.
Men her var strømmen alt for stærk. Hjernen er stegt.
Endnu en på din vagt, Gordon? Hvordan skete det?
De åbnede for hurtigt, har for lille stab, ingen overvågning –
– og en usikret 200 år gammel labyrint.
Glimrende. Undskyldninger. Sådan er kommunale opgaver.
Man arver problemer og bruger de ressourcer, man har, bedst muligt.
Vi har ikke ressourcer til at efterforske et kriminelt overfald.
– Vi bør tilkalde GCPD. – Dette er et internt problem.
– Trækker han stadig vejret? – Ja, men han er reelt hjernedød.
Trækker han stadig vejret uden hjælp, er han officielt stadig i live.
Gør ham det behageligt, doktor.
Betjent Gordon. Find ud af, hvem af vores indsatte der gjorde dette.
Jeg vil have en rapport på mit skrivebord på fredag.
– Endnu en dag, endnu en dollar. – Dette er da ret skummelt.
Ja ... Så hvem leder vi efter?
Hvad kræves der for at gøre dette?
Basal viden om menneskets anatomi.
– Viden om strøm samt eludstyr. – Er det alt?
– Og dørnøglerne, selvfølgelig. – Dørnøglerne. Rigtigt ...
– Nej, jeg har mine nøgler lige her. – Se på mig, Steven. Se på mig!
– Sig mig sandheden. – Hvorfor mig? Der er fem vagter til.
Du er den eneste, der ser ud som og lugter som et jaget dyr.
Den, der stegte Frogman, havde nøgler. Dem fandt vi ikke i cellerne.
Men jeg ved, de er derude. Jeg skal vide hvor.
Jeg er trængt op mod en mur og mister tålmodigheden. Forstår du det?
Kampen under stykket ... Lige efter bemærkede jeg, at nøglerne er væk.
At miste udstyr er stort. Jeg mister en ugeløn. Jeg fandt reserverne.
– Hvem tog nøglerne? – Det kan enhver have gjort.
– Gå væk. – Undskyld.
Gå væk!
Så hæver hans vores skatter, da hans penge ryger. Skyder bare Bannion ...
Gid der skete noget med Falcone, før han kommer efter os.
– Dér er dette på vej hen. – Rolig.
Hvis der nu skete noget med Falcone, hvem ville så overtage?
– Hvem ville overtage? Jeg. – Du?
– Det faldt mig aldrig ind. – Hvad? Jeg er nr. to i anciennitet.
– Sådan fungerer systemet. – Det gjorde det engang.
Det er en ny by. Jeg mener, vi behøver frisk tænkning i toppen.
Hvilken "frisk tænker" har du i sinde? Lad mig gætte.
– Hvem? – Hende.
– Hun taler om sig selv. – Virkelig?
– Kan jeg ikke styre familien? – Hvorfor ikke? Ligestilling osv.
Men fairplay: Jimmy er den næste i rækken.
Ingen grund til at skændes. Det hele er blot hypotetisk. Vi taler bare.
Indsat nummer 5075: Jack Gruber.
Indsat Gruber. Har du taget betjent Wengers nøgler?
Du efterforsker Frogmans sørgelige bortgang.
Frogman afbrød dit stykke i går.
– Du kunne ikke lide ham, vel? – Jeg var neutral.
Han hed "Frogman", fordi han mente, en kæmpefrø –
– levede i hans mave og styrede hans tanker.
Han var allerede død. Jeg spilder ikke psykisk energi på de døde.
Voldtægt, mord ... Du kender godt til vold, Gruber.
Ifølge din evaluering er du sociopat. Hvorfor skulle jeg tro på dit ord?
Tro ikke på alt, hvad du læser, Jim. Må jeg kalde dig Jim?
– Tog du nøglerne? – Gennemsøg bare min celle.
Nej, Jim. Jeg har ikke taget nogens nøgler.
– Tak, skal du have. – Vagt?
– Tog du betjent Wengers nøgler? – Nej!
Rolig. Rolig!
Har du taget betjent ..?
Har du nøglerne?
Vi skal bruge en spændetrøje!
– Nøgler? – Ja. Har du taget vagtens nøgler?
– Nej. Har jeg problemer? – Nej, Aaron.
– Medmindre du lyver for mig. – Aaron lyver aldrig.
Han kender ikke begrebet, den stakkels, fredelige sjæl.
Han dræbte sin familie med en økse. Stemmer det ikke, Aaron?
Han har aldrig gjort en flue fortræd før eller siden.
Jeg har sagt undskyld.
Okay, Aaron, du kan gå. Tak, skal du have. Vagt.
Du så, hvordan det gik. Saviano er problemet.
Er Janacek alene, kan jeg få ham vendt, og de andre vil følge ham.
Men ham Saviano skal vi tage os af, før vi håndterer Maroni.
Lad mig tale med Saviano. Mig og Jimmy har kendt hinanden længe.
Det stemmer. I har kendt hinanden længe.
– Hvad vil du sige? – At du er bedste kandidat.
Det ved han godt. Kan bare ikke indrømme det. For stolt.
– Okay så. Tal med ham. – Det skal ske.
Butch ... Du vender dig vel ikke imod mig?
Hvad er det for noget at spørge om? Lav ikke sjov med det.
Jeg spørger bare. En pige bliver af og til usikker.
Royston, hvad laver du uden for din celle? Hold op!
På fem favne ligger din far Hans knogler er af koraller lavet
Helvedes.
Royston ... Er det dit navn?
Havnymfer ringer hver time til hans begravelse
Han kan gå og tale, men husker kun linjer fra stykket.
Samme teknik som med Frogman, men mindre drastiske resultater.
– De forbedrer deres metoder. – Eller det er bare tilfældigt.
En bliver en grønsag, mens den anden kører i ring med Shakespeare–citater.
Jeg forstår ikke, hvad en indsat vinder ved at skade en anden indsat.
Bliv i kvindefløjen. Bring dig ikke i fare.
Jeg kan passe på mig selv. Og de indsatte behøver mig.
Her bliver drama. Jeg har fokuseret på de indsatte. Måske forkert.
– Jeg bør fokusere på personalet. – Jaså.
Der bliver dramatik. Men jeg er personale. Hvad nu, hvis det er mig?
Det er ikke dig. Du er ikke typen.
– Politi–evne. Du kan læse folk. – Visse folk.
En i personalet? Det er absurd. Det var en indsat.
– Næppe. – Du er ansvarlig for sikkerheden.
Du har ikke myndighed til at efterforske personalet.
– Du ønsker, jeg kontakter politiet. – Nej.
Jeg har allerede kontaktet dem.
– Barbara, du er nødt til at vågne. – Godmorgen.
Jeg har din kaffe.
Mmm, ekstra sød. Det husker du altid.
Ja ... Har du talt med Jim for nylig?
Hvorfor skulle jeg det? Du behøver ikke at være jaloux.
– Jeg er kommet over ham. – Det her var en fejl.
– Hvilket? – Det her.
Os. Jeg burde ikke have ladet det fortsætte så længe. Undskyld.
– Jaså. – Hør her, Barbara.
Nej, du har helt ret. Dette var en fejl.
Det har været en lang proces for mig. Jeg har slidt for at komme til rette.
Jeg ønskede, det skulle være godt, men vil ikke gå tilbage.
Drikkeriet, stofferne ... Vi er giftige sammen.
Stop! Sig ikke mere! Jeg er ked af, at jeg brød ind i din "proces".
– Du savner hjælp. Jeg kontakter Jim. – Nej!
– Hvor er min taske? – Bliv her, og saml dig. Jeg går.
Jeg har samlet mig, tak. Jeg er bare giftig, det er alt.
– Hvor er min pokkers taske? – Barbara, stop. Slap af.
– Jeg tager af sted. Vær nu rar. – Fint. Gør, som du vil. Gå.
– Jeg er ked af det. – Gå nu bare.
Hej, min ven.
I en kodrivers klokke jeg ligger og kryber sammen, når ugler tuder
Okay ... Det kan jeg forstå.
– Kriminalassistent ... – Jim! Partner.
Lad mig se nøje på dig. Kors, en fangevogter.
– Undskyld ... – Ja, ja. Så skørt som fortalt.
Ingen har tilkaldt Dem. Dette er ikke en politisag.
Du må være direktør dr. Lang. Jeg er uenig.
Dette ... er mindst et alvorligt overfald.
Er dette en af dine venner? Grov ulydighed.
Dit job hang allerede i en tynd tråd. Din karriere her er slut.
Stop. Betjent Gordon gjorde ret i at tilkalde politiet.
Enhver vil mene, at du ønsker at skjule dette.
Gerry, for det hedder du, ikke? Udførte du denne slemme handling?
Det kræver intet svar. Nej, jeg udførte ikke denne slemme handling.
– Som læge kunne du hurtigt gøre det. – Hvorfor skulle jeg?
– Hvorfor gjorde nogen det? – Netop!
Jeg er nødt til at tage dig med på stationen. Du rejser mange spørgsmål.
– Laver du grin ..? – Shh. Nu er dette en efterforskning.
Enten samarbejder du, eller også er du anholdt.
Gennemgår du personalet, mens jeg taler med Gerry på stationen?
Det skal jeg nok, kriminalassistent.
– Jimmy. – Butch.
Godt at se dig. Kom.
Ligesom i gamle dage, hva'?
Der mangler bare en flaske æblesnaps.
Hvad er der sket? I mit hoved er vi drenge og jagter piger i parken.
Vi fangede et par flotte, ikke? Især mig.
Tak, fordi du ville mødes med mig.
– Hvad sagde du til din dame–chef? – Jeg foreslog, at jeg talte med dig.
Tale mig til fornuft? Det er et nyt daggry.
Ja, sådan cirka. Hun tager ikke fejl.
Byen ændrer sig. Vil du virkelig have Falcones job?
Jeg har altid elsket dig som en bror.
Det er gensidigt. Altid. Det ved du godt.
Ja. Derfor stoler jeg på dig og siger til dig med kærlighed:
Fish er fortabt. Hun bliver aldrig formand. Det sker ikke.
Hun er smart, men er gået for vidt. Uden dig og teamet ... Hvad har hun?
Meget lidt. Det ved alle. Du ved det.
Muligvis.
Hvad skal der til, for at du rykker?
– Hvad tilbyder du? – Alt. Drop Fish, og kom over til os.
Klubben. Alle tilhørende forretninger. De er dine.
Det er dag et. En velkomstbonus. Hvad vil du ellers have?
Det er et godt spørgsmål.
– Lad mig overveje det. – Ja.
Hej, min bror. Overvej det ikke for længe, vel?
– Kriminalassistent Bullock! – Vent her.
Pingvin. Det er godt at se dig. Hvad laver I?
Gamle ven. Gudskelov er du her. Der er sket en dum fejl.
Det ser sådan ud. Du har vel ikke irriteret en ping?
– Mig? Naturligvis ikke. – Er du sikker? Gransk din sjæl.
Vent! Du må ikke gå. Vær rar, sir. Jeg bønfalder dig.
Min protektor, don Maroni, ved åbenbart intet om, at jeg er i knibe.
Et enkelt telefonopkald ville helt sikkert løse det.
Jeg synes om, at du er her. Jeg kan sidde ved mit skrivebord –
– og se på dig. Det er beroligende. Som et bonsaitræ.
Hvad er et bonsaitræ?
– Så ..? Mødtes du med vores ven? – Ja.
– Og? – Tja.
Jeg bearbejder ham. Han er en stædig fyr.
Lad os give ham lidt tid.
Tid, hva'? Okay. Han får tid.
– Jeg er optimistisk. – Fint.
Doktor, lad, som om jeg er dum. Det bør ikke være svært.
Forklar mig om denne strøm–nåle–ting. Hvad kan en rigtig læge gøre med den?
Elektrochok bruges normalt til sindstilstands– og adfærdsændring.
– Som tankekontrol? – En slags.
Usikre eksperimenter på mennesker anses for uetiske.
– Så vi ved meget lidt i praksis. – Okay.
Men øvede kirurger kan fremkalde meget præcise reaktioner.
Men de indsatte blev ikke behandlet af en dygtig kirurg.
Hverken indsatte eller medarbejdere er kirurger.
– Du er en øvet kirurg. – Hvad ..?
Det har vi talt om. Jeg har ikke opereret siden universitetet.
Jeg driller. Jeg tror ikke, du er manden bag dette.
Du overtræder ikke regler. For bange for autoriteter. Men hvad skjuler du?
– Alle skjuler noget. – Leg ikke tagfat med mig.
Du har ret. Jeg er bange for autoriteter.
Jeg røber ikke mine hemmeligheder.
– Det lyder alvorligt. – Ja. Og du bør ikke grave dybere.
Jeg vil ikke ramme strømførende ledninger.
Jeg undlader gerne at grave, medmindre det har med sagen at gøre.
Åh. Skønt. Tak.
Din stakkel. Du ser så bleg ud. Nogen glæde?
Ikke indtil nu. Journalerne er ufuldstændige.
Mon der er flere i kælderen? På planen findes der et arkiv dernede.
Kælderen er lukket.
Farlige kemikalier. Ingen har været dernede i ti år.
Ved du, hvordan man kommer derned?
Skulle du udpege én ansat som den skyldige, hvem ville det være?
– Det var ikke en ansat. – Det første ansigt, du kommer på.
Ingen. De er gode personer. Jeg kender dem.
Vi har arbejdet sammen i over fem år. Vi begyndte alle samtidig på Arkham.
Vent. Du så lige en eller anden. Hvem var det?
– Nej, hun kunne ikke ... – "Hun"? Hvem?
Hvad er det? Alle er i deres celler.
Dorothy ... Jim. Hej. Hvad sker der?
Hej, Leslie.
– Vi skal på eventyr i kælderen. – Åh, det lyder sjovt.
– Må jeg komme med? – Nej.
Doktor, hvad sagde jeg før? Du bør gå hjem.
– Hvorfor? Hvad er der galt? – Intet.
– Gå hjem. – Jeg ...
– Er alt i orden? – Ja.
Find vagten ved indgangen. Han skal lukke alt ned. Forlad så bygningen.
Det skal jeg nok.
– Ja. – Jim, Dorothy Duncan er en indsat.
Det ved jeg. Kom herover. Nu!
Leslie!
Vagt! Vagt, hjælp!
– Dr. Thompkins. – Bag dig!
Mænd! Mænd!
Hvad pokker tror I, I har gang i?
Gå tilbage i jeres celler. Lige nu! I hørte mig. Det er en ordre!
– Husk, jeg er veganer. Intet smør. – Ja, ja.
– Hej. – Hej. Er det ..? Er Jim Gordon der?
Ja, det er han. Men Jim har desværre travlt lige nu.
– Kan jeg tage imod en besked? – Nej. Nej, det er i orden.
– Jeg ville ... Hvem taler jeg med? – Jeg er ven med Jim. Hvem er du?
Gå ad helvede til.
– Ligsynsmanden har hende. – Dorothy Duncan var sygeplejeelev.
Hun myrdede fem børn med forgiftet slik. Det var "lektier".
Asylets lukning var kaotisk. Hun skjulte sig nok i kælderen.
– Teknikerne leder efter hendes hule. – Stakkels kvinde. Hvad ville hun?
– Hun ville måske helbrede sig selv. – Hun var vanvittig.
Dejligt at se dig, Jim. Og du vandt. Du kæmper stadig, hva'? Godt gået.
– Min chef er nok ikke enig. – Han er ansat af krakilernes konge.
Det er slemt. Han skal tilbage hertil.
Du ved, at jeg gerne straks tog dig tilbage. For altid.
Det ved jeg godt. Det er i orden.
– Du ser smart ud i uniform. – "Smart" betyder nørdet.
Tak. Tusind tak.
– Skåler vi på gammelt venskab? – Det lyder godt.
Pingvin.
Hej. Sir. Don Maroni.
– Gudskelov er du her. – Du ser noget uglet ud.
Tilgiv mig. Jeg har kun haft én vådserviet siden i går morges.
Du er et sørgeligt syn. Ved du, hvorfor du er derinde?
– Nej. – Et retorisk spørgsmål.
Du er derinde, fordi jeg fik dig derind.
Men, don Maroni, hvorfor? Hvad har jeg gjort?
Ved du, hvad hybris er?
– Ved du det? – Undskyld.
Jeg troede, det var endnu et retorisk spørgsmål.
Ja, jeg ... Hybris er, når ...
Haltende andenrangs kyllingerøve tror, de er skrappe fyre.
Når idiotiske undersåtter forhøjer skatter uden først at spørge mig.
– Ja, sir. – Du hævede skatter for fiskere.
De er ude på havet og risikerer deres liv for os.
Og du hæver deres skatter uden at spørge mig?
– Det er hybris, min ven. – Jeg beklager, don Maroni.
Beklager dybt. Det gør jeg aldrig igen.
Det er så i orden.
– Hej, du. Luk mine venner ud. – Hvabehar?
Taler jeg ungarsk? Åben buret.
Føj for pokker, du stinker.
– Lær af dette. – Ja, sir.
Du er en smart abe. Men du er en abe. Og jeg er dyrepasseren.
Ja, du er i orden.
Kaptajn, du bør se dette. Se her. Dorothy Duncan.
Elektrodesår på begge sider. De er en måned gamle.
– De blev skjult af håret. – Hvordan kunne hun gøre det selv?
– Det er menneskeligt umuligt. – Så var hun endnu et offer.
– Hun kunne ikke. – Pokkers.
– Hej, Aaron. – Hvad vil du?
Hej, hvor har du fået de ..? Hej!
Godt gået, Aaron.
Præcis som jeg bad dig om.
Du er mit bedste arbejde indtil nu.
Goddag, dr. Lang.
– Lang! Lang! – De er væk.
– Tilkald en ambulance. Af sted. – Ikke ...
– ... en ansat. – Sig intet. Træk blot vejret.
– Træk vejret. – Gruber.
"Kære betjent Gordon. Jeg beklager, jeg måtte løbe."
"Jeg havde nydt en samtale, inden jeg tog af sted –
– men sådan er showbusiness."
"Jeg har nu øvet mig på disse stakkels skabninger i et stykke tid."
"Elektricitet er en utrolig ting. Den kan udvirke mirakler."
"Sygeplejerske Dorothy var en tidlig succes."
"Sidste gang har jeg vist endelig fået en helt rigtig."
"Bravo til mig. Men nu skal jeg af sted."
"Det var fint at møde dig, Jim. Jeg håber, vi ses igen."
"Hav det godt. Jack Gruber."
Barbara?
Barbara!
– Hvordan har du det? – Fint. Og du?
Tiptop. Som altid. Hvad så? Er du med?
– Ja. Jeg er med. – Sådan. Det er min dreng.
– Sig dine betingelser. – Husker du, da vi var 14?
– Vi stjal alt det kød fra Satrianis. – Ja.
Der var ca. 25 kilo svinekød. Jeg har aldrig set min mor mere lykkelig.
Men da jeg delte byttet, var der syv kilo oksekød af bedste kvalitet.
Jeg beholdt det til mig selv. Jeg gav dig intet af det.
– Du fik alle de billige stykker. – Det har jeg aldrig vidst.
– Det har plaget mig lige siden. – Det er jo vældig længe siden.
Jeg beklager det og undskylder, at jeg snød dig for oksestegen.
– Glem det. – Nej. Nej.
Sådan gør brødre ikke. Hvorfor gjorde jeg det?
Glem det. Det er i orden. Jeg accepterer din undskyldning.
Tak.
Tekster: K. Buchkremer & P. Buhl www.sdimedia.com